www.HoundDawgs.org
Kuolin 18. tammikuuta 1989.
Olin kolmen lapsen isä.
Ihanan vaimon aviomies.
Mies, jolla oli hieno tulevaisuus.
Olin 38-vuotias.
Olkaa toivossa iloiset, ahdistuksessa kärsi - välliset, rukouksessa kestävät. -Room. 12.12
2 PÄIVÄÄ AIEMMIN
- Oletko tulossa? - Kulta, tiedät kyllä.
Haluan silti kysyä.
Kauhea tunne, kun kuudella uudella oppilaalla -
on sijaisopettaja.
En edelleenkään saa vaimoani viettämään -
ihanaa viikonloppua miehensä kanssa.
Voimme nukkua myöhään ja tilata huonepalvelusta ruokaa.
Huonepalvelusta?
Siellä ei varmaan ole huonepalvelua, mutta...
No voimme hakea hampurilaisia -
ja mansikkapirtelöitä.
Alkaa kiinnostaa. Minä kuuntelen.
Nautitaan. Love me tender soi.
Rakasta minua hellästi
Rakasta minua uskollisesti
- Kulta... - Hei, isä.
Taitaa olla Jailhouse Rockin vuoro.
Mikä olo? Nukuitko hyvin?
- Joo vai? - Joo.
- Taidat olla painavampi. - Niin.
- Oletko taas kasvanut? - En.
- Säävaraus? - Jäin velkaa sinulle.
- Missä veljesi on? - En tiedä.
- Et tiedä? - En.
Kiinni jäit.
- Huomenta. Mitä kuuluu? - Hyvää.
Niinkö?
No niin, alkaa olla kiire.
Nicole, ei saa ruokkia koiraa pöydästä.
- Kiitos, kulta. - No niin, alkaa olla kiire.
Syökää nyt nopeasti.
Äiti, haluaisin kahvia.
Isä on poissa muutaman päivän, joten...
Tammikuussa 1989 -
osallistuin Houstonin esikaupungissa Trinity Pinesissa kirkon kokoukseen,
jonka aiheena oli baptistiyhdistyksen laajeneminen.
Menin mukaan, koska harkitsin vakavasti uuden kirkon perustamista.
KIRKON LAAJENEMISKOKOUS TRINITY PINES, TEXAS 14.1. 1989
Tiedämme, että Jumala kutsuu meitä -
kertomaan muillekin taivaasta ja siitä, miten sinne pääsee.
Evankeliumi alkaa juuri tästä, missä olemme nyt.
Ja se kulkee eteenpäin.
Se liikkuu kaikkialle.
Joka maanosaan.
Ja palkkio,
jonka tulemme saamaan,
on taivas.
- Amen? - Amen.
Amen.
Enpä silloin tiennyt, että eräät puhettani kuunnelleet -
olisivat auttamassa minua myöhemmin.
Teit jotain, mitä baptistisaarnaajat eivät yleensä tee.
- Mitä sitten? - Puhuit lyhyesti.
Hyvää huomenta, J.V.
Pitää näemmä kävellä voidakseni puhua.
Jos elät, kuten puhut.
Sydänkohtauksen jälkeen on pidettävä pumppu kunnossa.
Miten se muuten sujuu?
- Paljon paremmin, kiitos. - Hyvä.
Huhutaan, että aiot perustaa uuden kirkon?
Olet perustanut monia menestyneitä kirkkoja.
Aikamoista vuoristorataa, uuden kirkon perustaminen.
Kolme askelta eteen, kaksi taakse.
Haasteellista puuhaa. Kyllä kannattaa silti.
Minun on varmaan aika perustaa uusi seurakunta.
Kehotan varmistumaan, että Jumala haluaa sinulta juuri tätä.
Ja että sinulla on perheesi tuki.
Joskus sinua innostava asia ei olekaan se,
mitä lopulta päädyt tekemään.
On kyse tarkoituksen löytämisestä.
- Kiitos. - Siinä kaikki.
Siitä on kysymys. Tarkoituksen löytämisestä.
Ja muista, että ei ole kyse sinusta.
Ymmärrän.
Kiitos, J.V.
Kello on kymmenen.
Täsmälleen.
Miten menee, rakas?
Arvostelen esseitä. Mitä sinulle kuuluu?
Hyvää vain.
Olitpa missä tahansa,
onnistut aina soittamaan tasan kymmeneltä illalla.
Onko se traditio vai rakkautta?
Rakkautta traditioon.
Kivasti sanottu.
Juttelin J.V. Thomasin kanssa uuden kirkon perustamisesta.
Hän oli hyvin rohkaiseva.
On mahdollista, että aloitan tänä vuonna.
Hienoa. Tuemme sinua sataprosenttisesti.
Pitää temppuilla kaksoset nukkumaan.
En tiedä.
Ehkä ääni kuuluu siitä, kun Nicole kasvaa.
Voi että. Pian hän on teini.
Hän tilaa jo kahvia.
Aivan.
No, kulta, nukkumaanmenoaika kaikille.
Hyvä on, kulta.
Hyvää yötä.
On ikävä sinua, onneksi nähdään huomenna.
- Rakastan sinua. - Ja minä sinua.
- Öitä. - Hyvää yötä.
Vain kolme viikkoa aiemmin -
TEXAS LIIKENNESAKKO
sain sakon, kun minulla ei ollut turvavyötä.
Sitä aiemmin en ollut yleensä käyttänyt turvavyötä,
mutta sitten muutin tapojani.
Pieni teko ratkaisi kaiken.
Uskon kaikkivaltiaaseen Jumalaan.
Uskon Jeesukseen, Jumalan poikaan.
Uskon Pyhään Henkeen.
Uskon kasteeseen.
Uskon ehtoolliseen.
Uskon kaikkivaltiaaseen Jumalaan.
Hän on kuollut.
- Don, hei. - Donnie, olet niin kaunis.
Kuuletko minua?
Osavaltion lain mukaan kuolinsyyntutkijan piti julistaa minut kuolleeksi -
ennen kuin ruumiin sai irrottaa kolariautosta.
Kiirettä ei ollut, koska olin kuollut.
Pulssia ei tuntunut.
Pulssia ei tunnu. Asia selvä?
- Haluaako joku hoitaa asian? - Minä voin.
Pitää raivata, että saamme sillan käyttöön.
Kello on 12.15.
Lisää puhtautta = pyhyyttä, yhteys psalmeihin
Raportin mukaan törmäys tapahtui klo 11.45.
Kello on yksi iltapäivällä.
Mitä siellä tapahtuu?
Rekka törmäsi tuolla autoon ja toiseen autoon.
Monen auton kolari.
Olen Dick Onerecker, pappi.
Onko joku, jonka puolesta voin rukoilla?
On, noissa kahdessa autossa.
He ovat järkyttyneitä mutta kunnossa. Voitte jutella heidän kanssaan.
Entä tuo auto? Tuo, jonka päällä on pressu?
- Punaisen Fordin kuljettaja kuoli. - Tahtoisin rukoilla hänen puolestaan.
No, kuten sanoin, hän on kuollut.
Tiedän, että se kuulostaa hullulta, mutta minun on rukoiltava hänen puolestaan.
Olkaa hyvä, jos niin haluatte,
mutta näky on kauhea.
Hän on kuollut. Pressun alla on kamalaa.
Kaikkialla verta ja lasia, ja ruumis on tohjona.
Varoitan vain, tehkää mitä tahdotte, mutta näin pahaa näkyä ette ole nähnyt.
No, olin lääkintämiehenä Vietnamissa.
Tiedän vain, että Jumala käski rukoilla.
- Kuoli heti, pulssia ei tunnu. - Jumala, minä rukoilen...
Niin sanottiin, kun tulin.
...syntinsä ovat anteeksiannetut.
Teimme voitavamme, mutta hän kuoli törmäykseen.
Ja että hän on kanssasi, Jumala.
Leuat pitää saada ennen kuolinsyyntutkijan tuloa.
Selvä.
Rukoilen, Jumala,
että hän tunsi sinut -
omana isänään -
ja ystävänään.
Meillä ystävä Jeesuksessa on
Hän syntimme ja murheemme kantaa
Koska me emme kanna
Kaikkea Jumalalle...
...Jumalalle rukouksessa
Jumalalle kiitos, hän laulaa!
Hän elää! Hän...
Hän elää!
- Tämä mies... Kuollut mies laulaa. - Ihanko totta?
Teitte maailmanennätyksen poistuessanne murskaantuneesta autosta.
- Kuulkaa, hän elää! Kuollut... - Kuulkaa, herra,
tiedän kyllä, kuka on kuollut. Tämä mies on.
Hän elää. Hän lauloi.
- Osaamme kyllä työmme. - Niin.
- Hän on kuollut. - Kuulkaa, katsokaa.
Menen makaamaan sillalle.
Joudutte ajamaan ylitseni, ellette tarkista.
Tarkistakaa vielä hänen pulssinsa. Minä pyydän.
- Minä tarkistan. - Tulkaa nyt.
Jumalalle kiitos!
- Pulssi tuntuu! - Jes!
No niin, mennään.
Saimme otteen.
Kolmosella, kaverit.
Yksi, kaksi, kolme.
Opimme tänään paljon hylkeistä, eikö vain?
- Kyllä. - Niin kai.
Piirtäkää nyt vesieläin, josta pidätte eniten.
- Haluatteko? - Joo.
Niin?
- Tule. - En voi. Tunti on kesken.
Tule silti. Tärkeää asiaa.
Oikein hyvä, Annie.
Mene heti rehtori Nellin toimistoon. Minä valvon oppilaitasi.
Hyvä on, kiitos.
Hei, lapset.
Viemme teidät heti sairaalaan.
Voitteko kertoa nimenne?
Pysykää tajuissanne. Koettakaa pysyä hereillä.
REHTORI
Ole hyvä ja istu.
Don on ollut kolarissa.
Mitä, kolarissa?
Rauhassa nyt.
Hengitystiet näyttävät olevan auki. Tarvitaan kaksi suuriputkista tippaa.
Tarkista hengitystiet.
- Otan osaa. - Kiitos.
- Oletko kuullut mitään? - En mitään.
Kiitos.
Leikataan vasen hiha. Molemmat tipat sinne.
Verenpainemansetti sinne myös.
Happi, kiitos.
Herra Piper.
Teemme kaiken pelastaaksemme teidät.
Don on viety Huntsvillen sairaalaan I -45 -tien lähelle.
Hän on tajuissaan. Vaimo voi puhua hänelle.
Ei näytä hyvältä.
- Haluatteko puhua Donille? - Haluan.
Emme anna puhua potilaalle, ellei tilanne ole vakava.
Hyvä on.
Haloo.
Hän ei pysty pitämään puhelinta itse,
joten panen sen hänen korvalleen.
Don? Miten sinä voit?
Kauheaa, että näin tapahtui.
Ei se sinun syysi ole.
Halusin vain tulla kotiin.
Anna minun tulla kotiin.
Antakaa minun mennä kotiin.
Hyvä on, kiitoksia.
Tehdään tilannearvio.
Mikä se sellainen on?
Tutkitaan vammat ja koetetaan vakauttaa hänen tilansa.
Don saatetaan siirtää toiseen sairaalaan.
Otan kaksoset mukaani, niin sinun ei tarvitse huolehtia heistä.
Kiitos.
- Vien sinut sairaalaan. - Ei, ei, se...
Ei sinun tarvitse. Haluan viedä sinut.
Kiitos.
Tila huononee nopeasti.
En usko, että hän selviää iltapäivään.
Siirrä hänet ambulanssiin ja vie Houstoniin.
Täällä ei ole riittäviä varusteita.
Entä helikopterilla Hermanniin?
Kukaan ei lennä tällä säällä.
ENSIAPU
Kun tilani huononi nopeasti,
minut siirrettiin ambulanssiin 130 kilometrin matkalle -
Houstonin Hermann -sairaalaan, jossa oli parempi tapaturmayksikkö.
Mietin edelleen, miksi Jumala toi minut takaisin.
Nyt pitää tehdä jotain.
Pitää... lääkettä.
- Antakaa jotain lääkettä. - Olen jo antanut sen mitä voin.
Antakaa lisää.
Olen Eva Piper. Onko mieheni Donald Piper saapunut?
Hän on tulossa näillä hetkillä.
- Eikö hän ole vielä täällä? - Ei.
Hän tulee tuolta päin.
Don, olen tässä. Sinusta pidetään hyvää huolta.
Ei se ollut sinun syysi. Sinä selviät.
- Rouva, pitää mennä. - Sinä selviät.
Olkaa hyvä ja täyttäkää nämä vakuutuslomakkeet.
Kiitos.
Tiedän syntymäajan.
En tiedä sosiaaliturvatunnusta enkä vakuutusyhtiötä.
En tiedä omavastuun määrää.
Don on aina hoitanut nämä. En osaa vastata mihinkään.
Ei se mitään. Vastatkaa helppoihin kysymyksiin nyt.
Tiedän vain, että Don pitää iltajumalanpalvelukset.
Hänen piti saarnata tänään.
Heillä on varmaan jo joku toinen.
En tiedä näistä mitään.
Täytin, mitä osasin, mutta...
En tiedä näitä. Ilmoitan huomenna.
Ei se mitään. Tämä on meille arkipäivää.
Kiitos.
Sydäntä lämmitti tietää, että Evalla oli tukena ystäviä -
ja seurakuntalaisia hädän hetkellä.
On kulunut yli tunti.
En kestä tätä epätietoisuutta.
Menen kysymään tilannetta.
- Eva, Eva. - Minun pitää tietää.
- Tohtori? - Miten voin auttaa?
Haluaisin tietää, mitä miehelleni Don Piperille kuuluu.
- Eikö kukaan ole puhunut teille? - Ei, en ole kuullut mitään.
Olen pahoillani.
Olen Tom Greider, ortopedikirurgi.
Tulkaa, niin kerron tilanteen.
Miehenne on loukkaantunut pahoin.
Teemme kaikkemme pelastaaksemme hänet.
Näettekö? Se ei ole vain poikki,
se on murskana.
Merkittävä määrä luuta, lihasta ja ihoa puuttuu.
Tässä on oikea polvi.
Tässä pitäisi olla vasen reisiluu.
Pitäisi?
Merkittävä osa luusta puuttuu.
Noin 11 senttimetriä.
Lantio näyttää murtuneen.
Siihen emme nyt keskity,
koska muita vammoja täytyy hoitaa heti.
Kuten näette,
vain tämä pehmytkudos säären alaosassa -
yhdistää vasemman jalan vartaloon.
- Haluatteko nähdä hänet? - Haluan.
Tulkaa mukaani.
Hän ei reagoi. Hänellä on vahva lääkitys.
Emme voineet antaa hänelle mitään ennen tutkimusta.
Nyt hänet viedään leikkaukseen.
Luoja...
Auta minua, Jumala.
Auta meitä.
Minua pelottaa.
Olet aina auttanut meitä. Minä pyydän, auta meitä nyt.
Auta meitä.
"Minulla on omat suunnitelmani teitä varten.
"Minun ajatukseni ovat rauhan
"eivätkä tuhon ajatuksia:
"minä annan teille tulevaisuuden ja toivon."
Eloonjääminen oli vaikeaa, koska taivas oli niin loistava.
Hei, isä.
Hyvä on.
Ei hyvin.
En tiedä.
Minä en tiedä.
Nähdään huomenna lasten kanssa.
Puhuin juuri Donin vanhemmille.
He tulevat tänne vasta ylihuomenna.
Ja minä sinua. Hei hei.
Emme ole tulleet puhumaan, koska hoidimme häntä koko yön.
Koko yön.
Yksitoista ja puoli tuntia.
Hyvä uutinen on, että aivovammaa tai sisäisiä vaurioita ei näytä olevan.
Tasapainotimme vasemman käden ja panimme vasemman jalan vetoon.
Pidämme hyvää huolta miehestäsi.
- Hän selviää kyllä. - Kiitos.
Sairaalan kappelissa on paljon väkeä -
rukoilemassa Donin puolesta.
- Pärjäätkö sinä? - Pärjään.
En halua sinun ajattelevan tätä nyt,
mutta sinun kannattaa palkata lakimies.
Kukaan ei ole joutunut kestämään enempää kuin Eva tässä tilanteessa.
Hän nousi joka aamu kello kuusi.
Kiirehti töihin kouluun ja heti vuoteeni vierelle,
missä hän vietti kaikki illat.
Sama stressaava rutiini päivästä toiseen.
Olette loukkaantunut vakavasti.
Magneettikuvauksen mukaan aivovammoilta on vältytty.
Minuun koskee enemmän kuin voi kestää.
Siihen saa apua.
- Haluan kipulääkettä. - Ymmärrän.
Perheenne tuli katsomaan.
Vaikeinta oli perheeni takia,
etenkin lasten, jotka joutuivat näkemään minut tällaisena.
Don.
Kaikki hyvin, pojat.
Sanokaa isälle hei.
Nicole.
Olet niin rakas, isä.
- Olet rakas, isä. - Sinä samoin.
Rakastan sinua niin kovasti.
Ystävänpäivätanssiaiset ovat tulossa.
Se on ihanaa.
En tosin tiedä, onko minulla kavaljeeria.
Isä tanssii sinun kanssasi.
Kaksi maalia. Ne minä tein.
Toinen ponnahti tolpasta.
- Anteeksi. Peseytymisaika. - Hyvä on.
Nähdään taas pian.
Niin, hei hei.
No niin.
Mennään sitten.
Olkaa hetki isovanhempien kanssa.
- Olkaa kiltisti. - Nähdään pian.
Meillä on maailman parhaat lapset.
Niin on.
Hei. Miten menee?
Oletko kunnossa? Joe?
No niin.
Minusta lasten pitäisi tulla meille asumaan.
Etsimme heille koulun lähistöltä.
Sitten sinun ei tarvitse huolehtia heistä.
Niin, ja voit keskittyä Donin hoitamiseen.
Haluan puhua ensin Donin kanssa.
Tuskin hän pystyy päättämään sitä nyt.
Isä!
Asutte 400 kilometrin päässä. Emme näkisi heitä joka päivä.
Tiedän. Se on vaikeaa, mutta Don tarvitsee sinua nyt.
Ja voimme tuoda heidät takaisin heti kun haluat.
Paras puhua Donin kanssa.
- Selvä. - Hyvä on.
Hei.
Mitä tänään kuuluu?
Miltä tuntuu?
Isän mielestä olisi paras viedä lapset Louisianaan -
ainakin siihen asti, kunnes pääset sairaalasta.
Minusta se ei ole hyvä idea.
Tiedän.
Mutta heille se olisi parempi.
En joutuisi kyselemään ihmisiä -
viemään heitä kouluun ja noutamaan.
Se ei ole hyvä idea.
En pysty palaamaan -
opettamaan ja pysymään sairausvakuutuksen piirissä,
viettämään aikaa sinun kanssasi ja hoitamaan vielä lapsiakin.
Ei.
Don.
Vanhempieni apuun turvautuminen on ainut järkevä ratkaisu.
Haluan, että suostut.
Saan rauhan, jos olemme siitä samaa mieltä.
Lähetän heidät vanhempieni luo.
Tervetuloa McDonald'siin. Mitä saisi olla?
Kaksi juustopurilaista, kaksi pirtelöä ja kahdet ranskalaiset.
Kiitos. Siirtykää ikkunan luo.
Minä olen Beau!
Cecil Beaumont -Tapaturmajuristi (281) 555 -BEAU
Eva ei nukkunut parivuoteessamme ennen kuin pääsin kotiin.
Sohva ei ollut kovin mukava.
Olen itsekin nukkunut siinä.
Hei, olen Eva Piper. Tarvitsen lakimiestä.
4. PÄIVÄ
- Rouva Pepper? - Piper.
Anteeksi. Olen Cecil Beaumont.
- Mukava tavata. - Olen Beau.
Saanko ihan aluksi kysyä jotain?
Toki.
Kuinka saitte kuulla minusta?
Autoravintolan mainostaulusta.
No niin, se on merkki.
Sellaisia tarvitaan epävarmoina aikoina,
eikö vain?
Miehenne autoon siis törmäsi vankilan rekka?
- Niin. - Erinomaista.
Ajoiko sitä rangaistusvanki?
Mainiota.
Vangit toki saavat ajaa rekkaa.
Mutta osoittaa huonoa arvostelukykyä -
antaa kokemattoman kuljettajan vastuulle -
18 -pyöräinen täysperävaunullinen rekka.
Triplamainiota, kling, jackpot!
Monet ystäväni ovat huolissaan, että asiaa koetettaisiin peitellä -
tai että Texasin osavaltio ei myönnä tämän henkilön ajaneen rekkaa.
Ovatko ystävänne lakimiehiä?
- Eivät. - Selvä.
Heidän neuvonsa ovat juuri hintansa arvoisia.
Onnettomuuden olosuhteita saatetaan yrittää peitellä.
Niin he todennäköisimmin tekevät.
Tästä tulee aikamoiset korvausvaatimukset.
Uskoakseni voidaan olettaa -
Texasin vastustavan aika tukevasti.
Onko tässä ainekset oikeuteen?
Anteeksi.
9 -1 -8 on Tulsan suunta, eikö niin?
Anteeksi... Te...
Kysyittekö, onko tässä aineksia?
En olisi tässä, jos ei olisi.
Minä olen Beau.
Ja "mont", kun juttu on monumentaalinen.
Ei kovin hyvä?
"Mon", kuten -
monsterijuttu.
Entä "mont", kun juttu on Montanan kokoinen.
Lääkärikulut ovat tähtitieteelliset,
eikä teillä varmaan ole varaa niihin?
Ei ole.
Miten lapset voivat?
Kuka haluaa sanoa ruokarukouksen?
Nicole sanoi eilen. Pojat?
Joe? Chris?
Chris, sano sinä. Olet vanhempi.
- Joo, 10 minuuttia. - Pääsit ennemmin liikkeelle.
Kiitos, Isä, ruoasta,
ja pidä huolta isästämme,
ja...
Ja että annat minun ja veljeni luistaa läksyistä tänään.
Tämä isä ei kylläkään salli sitä.
Kylläpä.
Voinko auttaa?
Kuulosti siltä, että on kovia kipuja.
- Mitä tarkoitatte? - Te huusitte ääneen.
Jumala, tällaiseenko toit minut takaisin?
Niin, palasitte minun luokseni.
No niin, hengittäkää.
Syvään. Syvä hengitys.
Syvempään.
Vielä.
No niin. Valmistaudutaan.
- Mihin? - Hengittämään.
Tämä pitää jättää paikalleen.
Nyt se on hyvin.
Jumala.
Voi hyvä Jumala.
Olen tri Houchins.
Jos lakkaatte hengittämästä minun hoivissani,
en aio antaa periksi.
Pannaanpa teidät nyt kuntoon.
Hengittäkää syvään.
Ei pidä luovuttaa. Jatkakaa.
Kuulitteko? Hengittäkää! Nyt heti!
Yskäisy, hengitys, yskäisy. Nyt heti!
Tehkää kuten sanon. Hengitys...
Nyt ei neuvotella. Totelkaa heti. Hengittäkää.
En pysty.
Hyvä on. Ei sitten.
Jos ette ala hengittää ja pian,
joudun turvautumaan hengityslaitteeseen.
Siitä ette pidä.
Tri Houchinsilla ei ehkä ollut hyviä tapoja,
mutta hän oli päättäväinen kuin bulldog.
Hän halusi, että alan hengittää.
Olin lakannut yrittämästä.
Don.
Sinun pitää hengittää.
Voisitko nyt hengittää? Minun takiani?
Sinä et edes yritä.
Hengitä!
Billie.
Sarge.
- Hän on täällä. - Miten sinä pärjäilet?
Kohtuullisesti.
Don on täällä. Tila on vakaa. Hän haluaisi varmaan tavata.
En voi. En vain voi.
Ei se mitään. Tule minun kanssani.
Tiesin, että äidilleni olisi kaikkein vaikeinta -
nähdä minut tässä tilassa,
eikä hän käynyt huoneessani koko sairaala -aikana.
Kukaan äiti ei halua nähdä poikaansa sellaisena.
Minun pitää soittaa yksi puhelu. Palaan kohta.
David, en tiedä, mitä tehdä.
Donin äiti ei pysty tulemaan samaan huoneeseen.
Hän on murheen murtama.
Don ei selviä, jos jotain ei tapahdu.
Sinä ja Cliff olette Donin parhaat ystävät.
Hän ei hengitä.
Hän kieltäytyy hengittämästä.
Olet ainut ihminen minun lisäkseni, jota hän saattaa kuunnella.
Tulen niin pian kuin voin. Siinä kolmen tunnin päästä.
Kiitos.
Isä oli kolmen sodan sankari,
toisen maailmansodan, Korean ja Vietnamin sodan.
Poikani,
antaisin mitä vain,
jos voisin vaihtaa paikkaa kanssani.
David.
Kiitos, että tulit.
Hän on täällä.
David Gentiles oli paras ystäväni.
Hän oli pappi, kuten minäkin.
Hän oli rakastavin ihminen, jonka olen tuntenut.
Kyllä sinä selviät.
Sinun täytyy. Olet selvinnyt tähän asti.
En tiedä, haluanko selvitä.
Sinun täytyy.
Jos ei itsesi niin meidän muiden tähden.
Olen väsynyt.
Taistelin kaikin voimin,
ja olen valmis kuolemaan.
Sitten ei tarvitse tehdä mitään.
Me teemme sen puolestasi.
Emme anna sinun kuolla.
Ymmärrätkö?
Rukoilemme koko yön.
Kutsun kaikki, joiden tiedän osaavan rukoilla.
Me kaikki, jotka välitämme sinusta,
valvomme koko yön rukoillen sinun puolestasi.
Me otamme nyt vastuun.
Me huolehdimme tästä.
Hän on pahassa jamassa.
Hänellä ei ole elämänhalua.
Mitä muuta voimme enää tehdä?
Rukoilla.
Meillä kaikilla on omat lahjamme.
Davidilla oli organisointikyky.
Hän järjesti kirkot kaikkialla maailmassa rukoilemaan puolestani -
vain faksaamalla niille.
Kauanko isä on tällainen?
Paraneminen kestää jonkin aikaa.
Painan vain kämmeneni yhteen.
Se ei vaikuta mitenkään.
Se ei tee äitiä onnellisemmaksi eikä isää terveemmäksi.
Pitää silti jatkaa rukoilemista.
Tiedäthän, mitä uskosta sanotaan.
Toivoa voi olla ilman uskoa mutta ei uskoa ilman toivoa.
Mummisi rakastaa sinua.
Niin minäkin sinua.
Lapsikultani. Menehän nyt nukkumaan.
Olet rakas. Nähdään aamulla.
Eva.
Huomenta, tohtori.
Donilla on keuhkokuume molemmissa keuhkoissa.
Jos hengitys ei käynnisty,
on tehtävä jotain muuta radikaalia.
Kuinka radikaalia?
Ilizarovin tuki antaa tukea,
ja jos se onnistuu, mikä on valtava jos,
se venyttää luuta vetämällä sitä molemmista päistä.
Uutta luuta syntyy,
kun murtuman ylä -ja alapuolelle tulee uusia murtumia.
Katkenneet päät työnnetään yhä lähemmäs toisiaan,
kunnes ne ovat vastakkain ja reisiluu korjaantuu.
- Onnistuuko se? - Siinäpä se.
En voi taata sitä.
Emme voi tehdä hengityshoitoa,
kun hän on makuuasennossa.
Hänet on kohotettava,
ja siinä on kaksi vaihtoehtoa.
Joko jalka amputoidaan -
tai kokeilemme tätä Ilizarovin tukea,
jolla jalkaa korjataan.
Joskus ihmiset neuvottelevat kuukausia -
ennen kuin suostuvat kokeilemaan tätä laitetta.
Donin tapauksessa sellaiseen ei ole aikaa.
Onko sillä mahdollista pelastaa jalka?
Se on mahdollista.
Saanko miettiä hetken?
Totta kai.
En tajunnut, että olet kotona.
Toin lapset hakemaan tavaroita.
Ei tunnu kodilta. Kukaan ei sano "hei, äiti".
Kaikki muuttuu paremmaksi.
Mutta paljonko pahemmaksi?
Meillä ei ole rahaa.
Talo on mullin mallin.
Hän ei ehkä palaa kotiin.
Jääkö hän edes henkiin?
Hän ei ehkä koskaan enää kävele.
Minua pelottaa.
Kyllä kaikki järjestyy.
Selviämme tästä perheen voimin.
Sitä perhe tarkoittaa.
22. PÄIVÄ
Olen täällä.
Kaikki hyvin.
Ei hätää.
Mikä tuo on?
Se on luuta kasvattava laite.
Mikä se sellainen on?
- Mikä se on? - Luun korjaaja.
Tri Greiderin mukaan se on ainut keino pelastaa jalkasi.
Ymmärrätkö?
Työnnetäänkö nuo tangot jalkani läpi?
- Se on uusi... - Ja käsivarteni?
Se on uusi tekniikka.
Uskon, että riski kannattaa.
Miksi annoit heidän laittaa sen?
Tällaisia olivat avioliittomme ainoat ilotulitukset tuolloin.
Rodeo on ohi.
Ilotulitus on menossa.
Evan päätös säilyttää jalkani -
toi mahdollisuuden nauttia hiihtämisestä ja pyöräilystä lasten kanssa.
Olen aina katunut sitä, mitä sanoin hänelle tuona päivänä.
Koettakaa hallita hengitystä.
Hidastakaa.
Voitte huutaa, jos siltä tuntuu.
Iisisti nyt.
Tämä kipu...
Tiedän.
Melkein valmista.
Huomenta, tohtori.
Kauanko joudun sietämään tätä laitetta?
Kauanko kestää, että...
Että tiedän, toimiiko se?
Kauanko ennen kuin voin taas kävellä?
Muutama kuukausi.
Miten muutama?
Monta kuukautta. Ehkä pidempäänkin.
Siis ehkä monia vuosia?
Vuosi ehkä. En osaa sanoa.
Eikä ole takeita, että saan pitää raajani?
Takeita ei ole.
Saattaa tulla infektio, ja joudumme amputoimaan.
Saatan siis kärsiä kuukausia ja silti menettää jalkani?
Toivon, että vasemmalla kädellä on parempi ennuste.
Siirsimme luuta lantion oikealta puolelta -
vasempaan olkavarteen.
Se muistuttaa näytteen ottoa öljynporauksessa.
Siirrämme herra Piperin huomenna Saint Luke'sin sairaalaan.
Miksi hänet pitää siirtää?
Minusta Donin pitäisi olla täällä.
Samaa mieltä.
Asia ei ole minun käsissäni.
Olen tehnyt kaikkeni, ettei näin kävisi,
mutta en voi mitään.
Meillä on eräs ongelma.
Vakuutus ei enää korvaa Donin hoitoa täällä.
Onko mitään tehtävissä?
- Minun pitää saada tietää. - Tietenkin pitää.
- Olen Beau. Oletteko sairaalassa? - Olen.
Tavataan kahvilassa.
Yritin, mutta sairaala on oikeassa. He eivät anna periksi.
Eikö tilannetta voi muuttaa mitenkään?
Kyse on siitä, mitä vakuutusyhtiö maksaa sairaalalle.
Entä meidän sopimuksemme?
No, on hyviä ja huonoja uutisia,
mutta huonot syövät hyvät uutiset, joten tuloksena on tosi huonoja uutisia.
Mitä?
Texasissa osavaltio vapauttaa työntekijänsä vastuusta.
Miten se vaikuttaa meihin?
Osavaltio, tässä tapauksessa Texas,
on asettanut katon kaikille korvattaville vahingoille,
joita valtiolle määrätään oikeudessa,
ja katto on 250000 dollaria.
Vakuutusyhtiöillä on oikeus vaatia korvausta vahingon aiheuttajalta.
He vaativat panttioikeutta kaikille vaatimuksille ja sopimuksille -
tai varoille, jotka hoitojen korvaamiseksi määrätään oikeudessa.
Toisin sanoen -
vakuutusyhtiö vie kaikki rahat.
Eikö Don saa mitään?
Ei.
Eräs ystäväni kysyi minulta:
"Millaisia leivonnaisia tehdään, kun ei ole yhtään rahaa?"
Sanoin, etten tiedä. Hän sanoi, että "pikkuleipiä".
Valitettavasti Donille on tiedossa vain pikkuleipiä.
Kunpa se rekka olisi ollut Budweiserin.
Silloin tiedossa olisi miljoonia.
Voinko antaa teille kortin?
Tulitteko te tänne kertomaan tämän?
Kuinka tämä tehdään?
Hänet viedään ambulanssilla.
Voitte ajaa omalla autolla.
Vaikka Saint Luke's oli vain muutaman korttelin päässä,
siirto oli tuskallinen, kun se laite oli jalassani ja käsivarressani.
Jokainen töyssy tärisytti luitani.
Eva pysyi vahvana -
ja pidätteli itkua katsellessaan kärsimystäni.
25. PÄIVÄ
Täällä ei ole kovin kaunista.
Paikka ei ole parhaita. Ikävää.
Olen niin pahoillani, Don.
Kun tähän siniseen päädyttiin,
oli varmaan pilvinen päivä.
Herra Piper, rouva Piper.
- Mitä kuuluu tänään? - Hei vain.
- Kiitos. - Hyvä.
Nyt saatte vähän kipulääkettä.
Minä pidän teistä hyvää huolta. Nyt tartun tähän käsivarteen.
Kiinnitän tämän tähän,
niin olonne muuttuu paljon paremmaksi.
No niin.
Simppeli juttu.
Aina kun tarvitsette kipulääkettä,
tarvitsette vain tätä,
ja kipu on poissa.
Painatte vain tätä pientä nappia,
ja silloin vapautuu lääkettä.
Soittakaa, jos tarvitsette minua.
Eikö niin, rouva Piper?
- Kiitos. - Ei kestä.
Herra ja rouva Piper, mitä tänään kuuluu?
- Hyvää, kiitos. - Hyvä.
Entä hänelle?
Hei, herra Piper.
Oletteko syönyt tänään?
Olitteko terapiassa?
Kävikö tri Greider?
Onko vatsa toiminut?
Ehkä olette siksi niin äreä.
Tulen myöhemmin taas katsomaan.
- Kertokaa vain, jos haluatte jotain. - Kiitos.
Olkaa hyvä.
Mikset sinä puhu?
En tiedä, mitä sisälläsi liikkuu.
Mitä sinulle on tapahtunut?
Puhu minulle.
Don, vastaa!
Istun tässä. Mikset vastaa minulle?
Minne sinä katoat?
Et enää edes ole tässä.
Haluatko kertoa minulle jotain?
Missä minun mieheni on?
Hän ei ole tässä.
Minä kaipaan häntä.
Vastaanko minä?
Haluatko, että vastaan?
Haloo.
"Kuinka Don voi?"
Hän ei puhu.
Hän makaa tässä eikä tunnu välittävän.
Hei, isä.
Minä soitan takaisin. Hyvä on.
Mikä tuo on?
Olisi pitänyt olla kiitollinen, että olen elossa.
Masennukseni vaikutti kaikkien mielialaan.
Tunsin vain, että jotain puuttui, enkä ansainnut olla tässä.
Hei, isä.
No niin lapset, aika lähteä. Emme saa väsyttää isää.
Ei se mitään. Vien heidät ensimmäisen kerroksen McDonald'siin.
Tule, kultaseni.
Mennään.
- Oletko sinä kunnossa, äiti? - Olen.
En osannut kuvitella, että juustoburgeri ja ranskalaiset olisivat niin hyviä.
Olen rakastunut ranskalaisiin.
Rakastunut ranskalaisiin?
Niin minäkin.
Tuleekohan isä kotiin syntymäpäiväkseni?
Toivottavasti.
Tiedän, että hän haluaa.
Vaari pakottaa tekemään läksyt ennen järvelle menoa.
Niin pitääkin.
Mutta hän ei auta meitä niin kuin sinä.
Don.
Tulin sanomaan hyvää yötä.
Etkö halua sanoa hyvää yötä?
Olen väsynyt tähän.
Et tunnu välittävän mistään.
Et välitä siitä, että olet täällä meidän kanssamme.
Et välitä, kun lapset tulevat katsomaan sinua.
Et halua vanheta kanssani -
tai nähdä lasten menevän naimisiin.
Et välitä.
Saat tuskat pois tuolla napilla,
mutta aiheutat sitä kaikille muille.
Tervetuloa McDonald'siin. Mitä saisi olla?
Sitä ei ikävä kyllä ole listalla.
Herra...
Jumala,
onko tämän pakko olla tällaista?
Vammojen aiheuttama kipu,
sen voin kestää.
Myös säälin ja avuttomuuden -
niiden silmissä, jotka rakastavat minua ja välittävät.
Siitä voin selvitä.
Mutta jos tämä ei muutu paremmaksi,
en halua olla taakkana.
Yritin päästä takaisin Alviniin, ja sinä otit minut taivaaseen.
Etkö voisi ottaa minua takaisin?
Nyt heti.
Haluan takaisin taivaaseen.
Kotiini.
Kotini on nyt taivaassa.
Jeesus, ota minut takaisin kotiin!
Anna minun palata kotiin.
45. PÄIVÄ
South Park palkkasi minut sijaiseksi, kun et pystynyt töihin,
joten voisi sanoa, etten ole nyt eläkkeellä.
Voinko tuoda sinulle lehden?
Haluaisitko pirtelön?
Entä hampurilaisen?
Olet laihtunut aika lailla, poika.
Lukisinko sinulle Raamattua?
Tai jotain muuta kirjaa.
En halua.
Kiitos, että tulit käymään.
Nyt on todella ryhdistäydyttävä.
Herra?
Nyt on ryhdistäydyttävä. Tällä hetkellä se ei oikein suju.
En taida ihan ymmärtää.
Lisäksi olet todella tekopyhä.
En tiedä, mistä puhut.
Sinulla on läheisiä, jotka välittävät sinusta,
etkä arvaakaan, kuinka he rakastavat sinua.
- Tiedän sen kyllä. - Tiedätkö todella?
Tiedän.
Etpä ole kovin hyvin ilmaissut heille, että tiedät.
Et kohtele heitä hyvin.
He eivät voi parantaa sinua,
vaikka niin tahtoisivat.
Moni vaihtaisi paikkaa kanssasi, jos voisi.
- Niin... - Ja tekisi vuoksesi -
mitä vain, epäröimättä.
En halua heidän tekevän mitään.
Oikeastaan en edes halua heitä tänne. Toivon, etteivät he tulisi.
Se vaatii heiltä paljon. Heillä on muutakin tekemistä.
Tiedän sen!
Miksi haluaisin kenenkään näkevän minua tällaisena?
Se on kauheaa.
Päätös ei ole sinun.
Kyse ei ole sinusta.
Käytit valtaosan elämästäsi auttaen muita ihmisiä,
yrittäen olla läsnä -
vaikeuksien ja tragedioiden hetkellä.
Sitä olen yrittänyt.
Nyt olet riistänyt heiltä mahdollisuuden auttaa sinua.
Muuta he eivät voi tarjota.
- Riistät heiltä sen lahjan. - Arvostan heitä kyllä.
Oikeasti. Tiedän, että he haluavat auttaa, ja se on hienoa, mutta...
Ei mitään muttia.
Haluan, että päästät heidät lähelle, ymmärrätkö?
Päästät heidät lähelle -
ja annat heidän auttaa.
En pysty.
Jos et pysty itsesi vuoksi,
niin entä minun vuokseni?
Jospa ensi kerralla, kun joku tulee -
ja haluaa tehdä jotain, mitä tahansa,
sanotkin kyllä.
Anna muutaman ihmisen -
ilmaista rakkauttaan tekemällä hyväksesi jotain.
Lupaa minulle, että teet niin.
Minä vain...
Kuule,
tee se minun takiani.
Sinun pitää oppia toimimaan paremmin.
Tämä on läksy, jonka Jumalan tahtoo sinun oppivan.
Hyvä on, minä lupaan.
Ihmiset ovat Jumalan kädet, joiden avulla Hän auttaa ihmisiä -
ja vastaa rukouksiin.
Etsitään, kunnes sopiva löytyy.
Minkälaista taloa me etsimme?
No,
mielellään yksikerroksista, jossa isä pääsee liikkumaan.
Päätyykö isä pyörätuoliin?
Kyllä. Joksikin aikaa.
Lääkärilaskujen kasaantuessa Eva etsi meille edullisempaa taloa,
joka olisi sopiva minullekin, kun pääsisin kotiin.
Hei, siinä hän on.
Toin sinulle jotain.
Anna minun auttaa.
Kuinka voit tänään?
Etkö taaskaan puhu?
No niin. Se on kirje.
Tässä lukee: "Hei, meillä on yhteiset jakoavaimet.
"Molempien onneksi laitteemme ovat samanlaiset,
"joten voimme lainata työkaluja toisiltamme."
Onpa söpöä. Katso tuota hymynaamaa.
- Keneltä se on? - Christyltä.
Christy on naapurihuoneen teinityttö.
Hänen jalkansa olivat syntymässä eri mittaiset,
joten hänet leikattiin ja jalkaan kiinnitettiin Ilizarovin laite,
jotta jaloista tulee saman pituiset.
Onko hänelläkin tämä korjauslaite?
Jatkuu vielä.
"Meillä on muutakin yhteistä. Kipu."
Hän jatkaa: "Kuulen sinun huutavan yöllä, ja varmaan sinäkin minun.
"Hoitaja tosin sanoo, ettet myönnä asiaa."
Älä... älä minua ammu.
Olen vain viestintuoja.
Hän jatkaa vielä:
"Et ole yksin. Terveisin Christy."
Onpa suloista.
Saisinko kynän ja paperia?
Voin antaa, jos sanotte kiitos.
Kas tässä.
Onpa mukava.
No niin, palaan pian.
Hyvä poika.
"Hyvä Christy,
"pahimpina itsesäälin hetkinä tuntuu, etten ikinä parane.
"Uskon, että kun kipu on ohi, sinusta tulee ihan tavallinen nuori nainen.
"Leikit ja juokset ja teet kaikkea, mitä muutkin teinit.
"Teet jotain, joka vaikuttaa myönteisesti koko loppuelämääsi.
"Säilytä uskosi.
"Ystävällisesti, Don.
"P.S.
"Jos Jumala tuo eteesi jotain, hän auttaa sinua kestämään sen."
60. PÄIVÄ
Pääset piakkoin kotiin. Tämä on ensiaskel siihen suuntaan.
Ensiaskel on halu oksentaa.
Niin, pahoinvointia tulee.
Tasapainoaisti ei ole ennallaan.
Olet tottunut olemaan vaaka -asennossa.
Haluaisin työkaluni takaisin.
Hei, olen Christy, kadoksissa ollut kirjeystäväsi.
Tai ystävieni mukaan Hopalong Cassidy.
Hei.
Minä olen Don.
- Kuinka voit? - Pahemminkin voisi olla.
Kuinka niin?
Hyvä on. Paljon huonommin ei voisi mennä.
Loputtomat Brady Bunch - uusinnat kolmelta aamuyöllä.
Niin, no,
olisipa ainut ongelma se, että saa pallon kasvoilleen, kuten Marcia.
Nenä saisi murtua, jos voisin tanssia.
Tanssitkin vielä.
Vain parhaat ystävät ilmaantuvat muuttotalkoisiin.
Usko pois, tämä on minulle lomaa.
- Lomaa? - Niin, lomaa lapsista.
No, kiitoksia.
Muistatko, kun Donin vanhemmat antoivat tämän?
Muistan kyllä.
Muistan, kun koetit tyrkyttää sitä minulle ja Susanille ja...
Hyväntekeväisyyteen.
Ei ole totta!
- Kyllä on. - Ja Donille ei kerrottu.
Mahtuuko kaikki tämä uuteen taloon?
Luulen niin. Tämä talo vain ei sovi Donille.
Hän on pyörätuolissa, ja on noita portaita.
Ja uusi koti on lähempänä kirkkoa.
Se on mukavaa.
Tulin katsomaan, miten pärjäilet.
Näytät hyvältä.
Kuulit, että pääset piakkoin kotiin.
Voisinko tehdä jotain ennen kuin lähden?
Kiitos tarjouksesta.
Tahtoisin lukea jotain lehteä.
Niinkö? Oikeasti?
Luulisin niin.
En ole lukenut lehteä aikoihin.
Hyvä on. Hetkinen vain.
Jay B. Perkins, eläkkeellä oleva pappi, oli minulle tärkeä isähahmo.
Olin kiitollinen hänen palveluksestaan kirkolleni sairausaikanani.
Tämä on varmaan hyvä.
Ole hyvä.
- Kiitos. Minä... - Siinä on lukemista.
Luen vähän myöhemmin.
Voinko tehdä jotain muuta?
Ei... en kaipaa muuta. Kiitos.
Kun avaat ovet ja annat jonkun ilahduttaa itseäsi jotenkin,
huomaat, ettei se niin vaikeaa olekaan.
Olit oikeassa, Jay B.
Ajattelin ensin,
että on oikein vapauttaa ihmiset -
tekemästä palveluksia minulle.
Ei se ollutkaan.
He parantaisivat minut, jos voisivat,
mutta koska eivät voi, he huolehtivat minusta -
ainoalla mahdollisella tavalla.
Olen kieltänyt heiltä -
huolenpidon suoman siunauksen.
Välitit minusta tarpeeksi sanoaksesi totuuden.
Sitä en unohda koskaan.
Enkä ole unohtanut.
Käytyäni läpi 34 leikkausta -
105. PÄIVÄ.
Ja neljä sairaalakuukautta -
Tri Greider sanoi, että pääsen kotiin.
Näkemiin, kiitos.
Tri Greider.
Odottakaa hetki.
Kertokaahan jotain.
Kuinka huonona olin tullessani sairaalaan onnettomuuden jälkeen?
Olen nähnyt pahempaakin,
mutta he eivät selvinneet.
Kiitoksia.
Hänestä tuli tuolloin ystäväni.
- Hei hei, Christy. - Heippa.
Soita minulle, kun pääset täältä.
Soitan.
Hei, iskä.
Hei, isä.
Mitä pidät uudesta talosta?
Mitä mieltä olet?
Tervetuloa kotiin, isä.
Tuntuu, että olen kotona.
Tuolla on keittiö.
Panitko siihen maitoa? Minä teen tämän.
Tiedän.
Onko se hyvää?
Täällä tuoksuu hyvältä.
Mikset... pelataan peli. Oletko valmis?
Eva organisoi jutun nimeltä Don -partio.
Joukko seurakuntalaisia ja ystäviä piti huolta minusta.
Eva jatkoi opetustyötään, jotta saimme pitää vakuutuksemme.
Don -partio saapui kello yhdeksän, kun minä vielä nukuin.
Huomenta.
Saatoin herätä jonkun Susaneista istuessa neulomassa sohvalla sänkyni vieressä.
Tai joku auttoi minua pesemään hampaani.
Hyvältä näyttää.
Usein mehulasi odotti jo ennen kuin olin valmis.
Ehkä jopa sähköparranajokone.
En ole aiemmin käyttänyt tällaisia.
Se on ihan helppoa.
Se ei oikeastaan toimi.
Ja iso lounas.
Kalkkunavoileipä, kaurakeksi, suolakurkkuja.
Et voi ohittaa pikkukurkkuja.
- Otan omenan. - Hyvä on.
Joku saattoi tulla -
lukemaan minulle sanomalehteä.
Mitä ikinä tarvitset. Voin vaikka laulaa, jos haluat.
Jotkut jopa asettuivat mukavasti taloksi.
Hei, Butterfly.
Tule tänne.
Butterfly, ei!
Hei!
Hei, kulta.
Onko kaikki hyvin?
- Onko varmasti? - On.
Täällä haisee pissa.
Tiedän. Koiran syytä.
Ei se mitään, jos et aina ehdi vessaan.
Koira sen teki.
Butterfly?
Hei, isä.
150. PÄIVÄ
Tule, tule.
Pystyt kyllä.
Minä tein sen.
Minä kävelin!
Minä kävelin.
Voi luoja, minä kävelin.
Mitä nyt? Mitä on tekeillä?
- Rouva. - Missä Don on?
- Rouva. - Missä mieheni on?
Huomatkaa, että tämä on yksityinen asia.
- Yksityinen? - Yksityinen.
- Tämä on minun kotini. - Hei.
Olen nähnyt kaiken.
Tätä ette ole nähnyt.
Mitä on tekeillä?
Tukilaite tarttui wc -istuimeen.
Hauskaa syntymäpäivää.
Tämä on täydellinen päivä.
Jumala antoi minulle paremmat lapset kuin ansaitsen.
Kuinka voin koskaan kiittää siitä, mitä he merkitsevät minulle?
Henkiinjäämisesi on lahja.
Isä, tanssitko kanssani?
Kulta, tahtoisin kyllä, mutta...
Tule nyt.
- En taida pystyä. - Ole kiltti.
Sinun pitää auttaa minut ylös.
David!
Mitä sinä täällä teet?
Tulin opetuslapsiviikonloppua varten.
Tekosyy tulla käymään täällä.
Kiitos ystävyydestä -
ja hellittämättömästä omistautumisesta rukoilemiseen.
Totta kai. Kuinka voit nyt?
Kipuja on.
Mutta niitä on aina.
Se ei ole pahinta tällä hetkellä.
On kaikkea, mihin en enää pysty fyysisesti.
En tiedä, haluaako Jumala minun enää jatkavan South Parkissa.
Minua rakastetaan ja tarvitaan siellä,
mutta en tiedä, kuulunko sinne.
Mitä opit onnettomuudesta ja toipumisprosessista?
Päästämään muut ihmiset lähelle.
Antamaan muiden auttaa.
Kaiken kärsimyksen ja epätoivon keskellä,
David,
opin, että taivas on olemassa.
Mitä tarkoitat?
Kuolin sinä päivänä.
Samassa seisoin taivaassa.
Mikset ole kertonut aiemmin?
Siihen on kaksi hyvää syytä.
Ensiksi, jos alan puhua taivaassa käymisestä,
minua pidetään kahjona.
Miksi niin arvelet?
- Sanoit sen juuri. - Toiseksi...
- En pidä sinua kahjona. - Toiseksi.
En halua käydä läpi sitä kokemusta.
Se on niin henkilökohtaista ja erityistä.
Se on pyhä salaisuuteni.
Ehkä Jumala otti sinut taivaaseen -
ja toi takaisin,
jotta kertoisit kokemuksestasi muille.
Etkö huomaa, millaista rohkaisua se tarjoaisi muille?
Haluan, että teet kanssani sopimuksen.
- Millaisen sopimuksen? - Helppo juttu.
Tarvitaan joku, johon luotat.
Avaa tarinaasi hieman, niin että toinen reagoi.
Jos hän pitää sinua hulluna tai koko juttua hallusinaationa,
lupaan, ettei sinun tarvitse enää ikinä puhua asiasta.
Mutta jos toinen iloitsee kanssasi ja kannustaa kertomaan lisää,
sinun on ajateltava, että se on merkki.
Merkki Jumalalta, joka haluaa sinun kertovan 90 minuutista taivaassa.
Kai minä voin tuohon suostua.
Milloin?
Pian.
Lupaan sen.
Hyvin pian, eikö?
Hyvä on, hyvin pian.
- Hei, kulta. - Hei, muru.
Hei, David. Mukavaa, että pääsit tulemaan.
Niin pian, että heti nyt.
- Kulta? - Niin.
Haluan kertoa sinulle jotain.
Mitä?
Muistatko päivän, kun lähdin siihen kokoukseen?
Se aamu pyörii mielessä yhä uudelleen.
Ja sinä sanoit: "Jäin velkaa sinulle."
Niin. Ja jäinkin.
Itse asiassa minä olen velkaa sinulle.
Niin kuin en tietäisi. Olenkin odottanut tuota.
Olen selityksen velkaa.
Istuisitko hetkeksi?
Ole kiltti.
Minähän kuolin siinä onnettomuudessa.
Kun heräsin,
olin taivaassa.
Menitkö taivaaseen?
Menin.
Kerro lisää.
Kun kuolin,
en liukunut pitkään pimeään tunneliin.
En tuntenut haihtuvani enkä palaavani.
Äänet eivät kutsuneet minua eikä mitään sellaista.
Viimeinen muistikuva oli sillasta -
ja sateesta,
ja samaan aikaan kietouduin valoon,
jonka kirkkautta ei voi kuvailla eikä verrata mihinkään.
Seuraavaksi tajusin seisovani taivaassa.
Se oli ihanaa.
Sillä hetkellä tiesin, etten tarvitsisi enää mitään.
En edes ajatellut Maata enkä sinne jääneitä.
Vaikka en nähnyt Jeesusta kasvotusten,
aistin hänen läsnäolonsa koko ajan.
Ja näin ihmisiä, jotka olin tuntenut.
Kun he tulivat minua kohti,
tiesin heti, että he olivat kuolleet minun elinaikanani.
Heidän läsnäolonsa tuntui täysin luonnolliselta.
Ikään kuin Jumala olisi poistanut kaiken kielteisen tai huolestuttavan -
koko tietoisuudestani,
ja saatoin vain iloita olostani näiden ihanien ihmisten kanssa.
Donnie, hienoa, että tulit luoksemme.
Näin papan.
Isoisäni, jota kaikki sanoivat Joeksi.
Kuulin hänen äänensä, ja hän syleili minua.
Olin paikalla, kun hän sai kotona sydänkohtauksen,
ja menin hänen kanssaan ambulanssilla.
Seisoin ensiavun ovella sairaalassa,
kun lääkäri tuli luokseni.
Hän pudisti päätään ja sanoi pehmeästi: "Teimme kaiken voitavamme."
Kulkiessani heidän keskellään tajusin, miten eri -ikäisiä he olivat.
Vanhoja ja nuoria ja siltä väliltä.
Monet eivät olleet tunteneet toisiaan Maassa,
mutta jokainen oli jotenkin vaikuttanut elämääni.
Vaikka he eivät olleet tavanneet Maassa,
he näyttivät tuntevan toisensa nyt.
Yksi tervetulokomitean jäsen oli lapsuudenystäväni Mike Wood.
Hän oli suosittu poika ja minun sankarini,
koska hän oli kristitty ja puhui siitä usein.
Lukion jälkeen Mike sai stipendin Louisianan yliopistoon.
Hän kuoli auto -onnettomuudessa 19 -vuotiaana.
Hänen hautajaisissaan mietin, voinko ikinä lakata itkemästä.
En tajunnut, miksi Jumala otti pois niin uskollisen opetuslapsen.
Sen jälkeen en vuosiin -
pystynyt unohtamaan sitä tuskaa ja menetyksen tunnetta.
Näin myös Barry Wilsonin, joka oli luokkatoverini lukiossa -
ja joka hukkui myöhemmin järveen.
Barryn hymy säteili onnea, jota en tiennyt olevan olemassakaan.
Näin isoisoäitini Hattie Mannin.
Lapsena näin hänet vain osteoporoosista kärsivänä.
Pää ja hartiat taipuivat alaspäin -
ja tekivät hänestä köyryselkäisen.
Kaunista oli, ettei näitä vaivoja ollut taivaassa.
Taivas oli monimuotoinen,
mutta se oli epäilemättä perheiden jälleennäkeminen.
Pyhä kunnioitus valtasi minut, kun astuin eteenpäin.
En tiennyt, mitä edessä oli,
mutta aistin, että joka askel toi eteeni uutta ihmeteltävää.
Kuulin musiikkia.
Voin kuvailla sitä vain pyhänä siiveniskuna,
mutta se pitää suurentaa moninkertaiseksi,
jotta sen vaikutusta taivaassa voisi kuvailla.
Se oli kaunein ja miellyttävin ääni, jonka olen kuullut.
Näin kirkkaan sateenkaaren kimalluksen.
Kurkistin portista nähdäkseni, mitä sen takana on.
Siinä ei ollut ahdistusta -
vaan rauhaisaa avoimuutta taivaallisen armon ja ilon kokemukselle.
Sillä hetkellä olin tajuamassa jokaisen ihmissydämen kaipauksen.
Olin taivaassa, valmiina kulkemaan helmenhohtoisesta portista.
Juuri kun saavuin taivaan portille,
lähdin pois.
Mietin sairaalassa usein, mitä tämä kaikki merkitsi.
Lamaannuin ajatuksesta, etten halunnut palata.
Miksi palaisin tämän kivun keskelle?
Luulen tietäväni nyt.
Niin minäkin.
Uskon, että minun on aika palata kirkkoon.
Olen samaa mieltä.
Oletko kertonut tästä muille?
Olen.
Davidille.
Oletko pahoillasi, etten kertonut sinulle ensin?
En.
Olen haltioissani, kun sain tietää.
Se auttaa minua ymmärtämään miestä, jonka kanssa avioiduin.
Eva.
Niin.
Eva,
kenenkään ei pitäisi joutua tekemään sitä, mitä sinun oli tehtävä minulle.
Mutta teit silti,
uskollisesti, empaattisesti ja epäröimättä.
Paremmin kuin kukaan -
sinä tiedät, kuinka tuskallinen tämä matka on ollut minulle.
Joka päivä -
sinä kestit sen kanssani.
Eva.
Olet lahja Jumalalta minulle.
Olin innoissani paluusta South Parkiin.
Olin ollut poissa vuoteesta vain tunnin kerrallaan,
yliarvioin voimani ja olin yhtäkkiä uskomattoman uupunut.
Silti seurakunnan ylitsevuotava reaktio antoi minulle -
uutta energiaa,
ja tiesin, että he ylistivät Jumalan tekoja ja minun paranemistani.
Minulta meni vain -
viisi kuukautta -
palata Trinity Pinesin kongressista kirkkoon.
Saatan olla hidas, mutta olen uskollinen.
He haluaisivat sinun sanovat seurakunnalle jotakin.
Taisin tehdä virheen. En pysty tähän.
- Pystyt sinä. - En tiedä, olenko valmis.
Olet sinä.
Kerro meille, Don.
Sano jotain, ole kiltti.
Te rukoilitte.
Minä olen tässä.
Tässä hän on.
Hei, Don!
Hei!
- Sinä teit sen. - Niin.
On niin mukava nähdä sinut.
Uskon olevani hengissä, koska te rukoilitte minut takaisin Maahan.
Tarjoa lounas, niin olemme tasoissa.
- Sovittu. - Aivan.
En tiennyt, miten päästä sisään, joten avasin takakontin,
laskin takaistuimen alas ja kömmin sitä kautta.
Edes rukoillessani puolestasi en tiennyt, että se olit sinä.
Eikä kukaan selviä sellaisesta.
Ensimmäisinä hetkinä tajuissani -
tuli mieleen kaksi asiaa.
Ensinnäkin -
minä lauloin.
- Minä en laula. - Niin.
Meillä ystävä Jeesuksessa on.
Toinen oli se, että Dick oli kömpinyt autoon -
ja puristi lujaa kädestäni.
Täysin selvää oli se,
että Dick oli autossa ja rukoili kanssani.
Totta. Hän tuli autoon ja rukoili kanssasi.
Mutta hän ei pitänyt sinua kädestä.
En.
Muistan sen niin selvästi. Se on kaikkein elävimpiä yksityiskohtia.
Sitä ei tapahtunut. Se oli fyysisesti mahdotonta.
En olisi mitenkään voinut tarttua sinun oikeaan käteesi.
Mutta...
Minä vannon, että...
Joku piti sinua kädestä,
mutta se ei ollut Dick.
Dick Onerecker oli oikea rukoussoturi ennen onnettomuutta ja sen jälkeen.
Hän kuoli vain muutama vuosi sen jälkeen, kun hän rukoili puolestani sillalla.
VUODEN KULUTTUA
No niin, tuonne päin.
- Hei, kulta. - Niin?
- Palaan pian. - Hyvä on.
Voi, tuo sattuu kovasti, eikö vain?
Kyllä, se sattuu tosi paljon.
Niin, minä tiedän.
Usko pois, minä tiedän.
Niinkö?
Kyllä, minulla oli samanlainen.
Tämä on kauheaa.
Kerrassaan kauheaa.
Kamalaa, tiedän sen.
Minulla on tuollainen jalassa 11 kuukautta.
- Kukaan ei ymmärrä. - Eivät he voikaan.
Siitä ei voi puhua niin, että kukaan ymmärtäisi sitä kipua.
- Olen Don. - Minä olen Mark.
No, Mark,
tapasit juuri ihmisen, joka ymmärtää kipuasi -
ja kokemaasi ankeutta.
En tiedä, pystynkö siihen.
Kyllä sinä pystyt.
Selviät kyllä.
Usko pois. Sinä pärjäät.
- Mitä sinulle tapahtui? - Olin lasketteluonnettomuudessa.
Pelaatko jalkapalloa?
Kyllä vain.
Minäpä kerron jotain.
Tulee päivä, jolloin kävelet taas.
Ehkä et pelaa jalkapalloa mutta kävelet.
Tässä on korttini. Tuossa on numero.
Voit soittaa koska vain, 24 tuntia vuorokaudessa.
Nyt menen takaisin perheeni luo.
Haluan, että katsot minua -
ja tajuat samalla, että kävelet vielä jonain päivänä.
Luultavasti paremmin kuin minä.
Tapasit jonkun, joka ymmärtää. Soitathan minulle?
Kiitoksia. Paljon kiitoksia.
Ei ole kyse minusta.
Ennen kuin kuolin sillä sillalla, olin epävarma tarkoituksestani.
Nyt näen sen selvemmin.
Papin työ ja löytämäni toivon jakaminen.
VUODEN 2004 JÄLKEEN KIRJAN "90 MINUUTTIA TAIVAASSA"
ON LUKENUT YLI 7 MILJOONAA IHMISTÄ 46 KIELELLÄ.
DON ON KULKENUT MAAILMAN YMPÄRI -
JA KERTONUT TARINANSA YLI 3000 KIRKOSSA.
Yli 25 vuotta sitten -
suuri rekka vei minulta elämän sillä vanhalla sillalla.
DON PIPER ATLANTA, GEORGIA 5.32015
En ole enää sama mies.
Olen joutunut koville -
mutta en ole lannistunut.
En halua olla katkera -
vaan ahkera.
Itse voi valita.
Joka päivä kysyn itseltäni saman kysymyksen,
jonka kysyin sairaalasängyssäni joka päivä.
"Herra, miksi?
"Miksi annoit minun nähdä taivaan ja sitten otit sen pois?"
Mielestäni siksi, että voisin olla tässä tänään -
ja kertoa teille itse,
että Jumala vastaa rukouksiin edelleen.
Jumala tekee ihmetekoja edelleen.
Jumala voi auttaa meitä löytämään uuden tavallisen elämän -
ja voittamaan tragedian, menetyksen, tuskan ja kärsimyksen.
Jumala rakentaa meille paremman paikan.
Taivas on olemassa.
En ehkä kohtaa teitä täällä,
taivaan tällä puolella.
Rukoukseni teille on, että jos en kohtaa teitä täällä,
jonain päivän tahdon kohdata teidät siellä -
taivaan portilla.
Auttakoon Jumala meitä olemaan uskossa siihen päivään saakka.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!